Představte si omšelé socialistické sídliště, šesté patro paneláku a typický byt 2+1 s umakartovým jádrem, tapetami na stěnách a robustní obývákovou stěnou s televizorem. Právě tak se žilo v 2. polovině minulého století. Pojďme se společně vrátit v čase a zavzpomínat.
Bydlení za socialismu
Ani v minulosti to nebylo s bydlením jednoduché. Bytů bylo málo a nebyly dostupné pro každého. Kdo však získal státní byt, měl vyhráno. Nájem byl velmi nízký, stejný v rámci celého státu a až do roku 1989 nevzrostl. Pro zajímavost za byt 3+1 o 70 m2 jste dali jen 175 Kčs měsíčně při průměrné hrubé mzdě 3 170 Kčs.
Nejkritičtější byla bytová situace ve městech na počátku 50. let. Od poloviny 50. let se proto začala v duchu reálného socialismu budovat první velkokapacitní sídliště. 60. léta přála družstevní výstavbě. Stavěly se státní, družstevní a podnikové byty a svépomocí také rodinné domy. Fenomén panelových domů a obřích sídlišť přišel v 70. a 80 letech, kdy vzniklo celkem 1,5 milionu bytů. Jak takový typický panelákový byt vypadal?
![](https://extrafit.cz/wp-content/uploads/2023/11/retro-panelak-1024x683.jpg)
Paneláky měly své výhody i nevýhody
Všechny byty v panelácích vypadaly dost podobně s mírným rozdílem v rozloze a rozložení místností. V rámci domácnosti i okolních bytů jste o sobě věděli vše, protože zvukově-izolační vlasnosti panelu a umakartu byly mizerné. Prostoru tu nebylo nazbyt, a tak bylo potřeba využít každý kout.
Ale mělo to i své výhody v podobě bezúdržbového ústředního topení a teplé vody. Společná prádelna a sušárna s mandlem také usnadňovaly práci. Dekret na takový byt byl splněným snem mnoha mladých párů. Se zařizováním vám poté mohla pomoci bezúročná novomanželská půjčka.
![](https://extrafit.cz/wp-content/uploads/2023/10/koupelna-1-1024x683.jpg)
Zařízení bylo všude stejné
Společným prvkem všech panelákových bytů bylo umakartové jádro s malou koupelnou a toaletou. Kuchyňské kouty byly také malé, většinou s bílou umakartovou linkou. Nechyběl ale špajz a jako vybavení plynový sporák, remoska, papiňák a oblíbený sifon na výrobu domácí sodovky.
Hlavním centrem bytu byl obývací pokoj s obývákovou stěnou zabírající podstatnou část místnosti. Výběr nábytku byl omezený, a proto všechny stěny vypadaly dost podobně – leskle nebo matně hnědé. Obsahovaly televizor, gramofon, vyklápěcí minibar a samozřejmě skleník s broušeným sklem a porcelánem, který jste dostala jako svatební dar.
Velmi se hledělo na bytové zdi – určitě si vzpomenete na válečkovou výmalbu, která byla módní v 60. letech nebo od 70. let populární tapety. Na podlahách leželo nejčastěji linoleum, jekor nebo parkety.
![](https://extrafit.cz/wp-content/uploads/2023/10/retro-dum-1024x683.jpg)